Elsker du meg selv om jeg ikke kan betale for middagen?
Sannsynligvis.
- Hva skal vi gjøre? - Jeg tenker.
Vi kan ha en stor krangel og kaste tallerkner, så kaster de oss nok ut.
Det tiltrekker for mye oppmerksomhet.
- Hva gjør du? - Jeg tar av meg skoene.
Jeg går først. Og på det rette tidspunktet, -
- når hovmesteren ikke ser hit, går du og finner meg ute på gata.
Unnskyld?
Løp, løp, løp!
- Kjære...er du ok? - Jeg holder på å dø.
Det var stort.
- Ble vi kvitt dem? - Jeg vet ikke.
Løp de overhodet etter oss?
Se på det.
- Dette her er ganske bra, ikke sant? - Jo.
- Vet du hva? - Hva?
Det er bare ett hjerte i denne kroppen. Vær snill mot meg.
Hold munn.
A STORY OF LOVE
Mrs Ludlow? Er du klar?
Ja.
- Hei. - Hei.
- Eller gjør det vondt? - Nei, det går helt fint.
Har du alt der?
Er du sikker?
Hyggelig å treffe deg.
- Hei. - Hei.
Hvor er Philip?
Han sover. Han er utslitt.
- Hva skal jeg med det? - Bare legg det vekk.
- Jeg har stengt mobilen din. - Takk.
Hva med alle tingene dine i byen?
Du har noen klær her i skapet og noe gammelt på loftet.
Jeg klarer meg nok med det.
- Som i gode, gamle dager. - Hei, pappa.
- Hva er det som skjer? - Du holder vel en liten tale?
- Hva vil du gjøre, El? - Noe annet.
- Jeg er åpen for forslag. - Du kunne ta noen fag.
- Kan vi snakke om det senere? - Hva med Conor?
- Hei! - Tante Em.
- Jeg har savnet deg. - I like måte.
- Hva har dere gjort i dag? - Jaktet på sommerfugler.
- Jeg fanget en. - Gjorde du?
- Hun må bare få pakket ut, skatt. - Ha det, vennen.
- Er det noe du trenger? - Nei, ellers takk.
Jeg drar inn til byen om en stund. Vil du være med?
Ja. Bare rop på meg når du drar.
Det er brutalt. Kanskje hun vil at du følger etter henne.
Nei.
- Om noen dager? - Kutt ut, Stu.
Jeg tror... Når noen flørter med døden...
- Hold kjeft, da. - Hva skal jeg si?
Du må ikke si noe. Hold munn, drikk og snakk om været.
Fyren ved bord to gir deg inn hvis han ikke får kyllingen sin nå.
- Han kan suge ballene mine. - Si det til ham.
Bord to? Jeg tar det.
- Vi har gått tom for øl. - Det står to kasser der ute. Se...
- Vi kaster ikke tingene her. - Hvor faen er maten vår?
- Du skal ikke true kjøkkensjefen. - Ro deg ned.
Hvis du truer kjøkkensjefen min igjen, kaster jeg deg ut!
- Stikk! - Faen ta deg!
Faen ta deg selv. Ut med deg. Du også.
Ut med deg og de teite solbrillene dine. Idiot!
Nummeret er ikke lenger i bruk.
- Hallo? - Mary?
- Ja? - Det er Conor.
Er El der?
Hallo?
Hei.
Jeg tenkte jeg kunne bo her en stund.
Hei, Ralph.
- Du vet hvor gjesterommet er. - Ja.
Det er håndklær i skapet i gangen. Kjøleskapet er ganske tomt.
- Det er Cheerios. - Det er greit. Jeg kjøper noe.
- Vel, jeg må inn i restauranten. - Ok.
- God natt. - God natt.
Hei! Hei, El.
- Hei. - Hei, Stu.
- Hvordan går det? - Husker du faren min?
- Hvordan går det? - Bra, takk.
- Du er kjøkkensjefen. - Ja, det er jeg.
- Hvordan går det med restauranten? - Bra.
- Det går veldig bra. - Du må skrives inn.
- Vi må videre. - Ja, jeg må også til restauranten.
- Godt å se deg. - I like måte.
Hvis du får lyst på en kaffe en dag, så send en sms eller ring.
Det var godt å se deg.
Lillian venter deg.
- Vi var kolleger på NYU. - Ja, du har fortalt meg det.
Har du... blyanter, notatblokker og den slags?
Ja, pappa.
Jeg skal undervise og har også et par pasienter, -
- så vi ses bare hjemme i kveld.
- El? - Ja?
- Ha en god første dag. - Det skal jeg nok.
Hvordan er været der nede?
- Har vi en avtale? - Jeg er Eleanor Rigby.
Det må være tøft.
Jeg er her for å snakke meg inn i din Identitetsteori-klasse.
Du er Julians datter. Jeg trenger litt koffein. Blir du med?
- Er Julian Beatles-fan? - På en måte.
På en måte?
Han traff mamma på gata. De trodde Beatles ville gjenforenes.
Ifølge ryktene ville de spille her, som den gang på taket i London.
De sto ved siden av hverandre og ventet, men Beatles kom aldri.
Nostalgikere.
Ja, og så er jo min fars etternavn Rigby.
- Du må hate Beatles. - Nei.
Vil du ha noe?
En dobbelt espresso med tre suketter, takk.
- Hvorfor vil du ta faget mitt? - Det høres interessant ut.
- Og du er min fars kollega. - Det er ikke bra nok.
- Skal jeg finne på noe? - De fleste gjør det.
Du vil bare ha et eller annet å gjøre, ikke sant?
Alle evighetsstudenter og din generasjon med alt for mange valg -
- pleier å ta Tim Gunns fag om "Project Runway".
Kunsthistorie har "fargebildets fremkomst". Bra for smalltalk.
- Min generasjon med for mange valg? - Demokratiets skyggeside.
En dobbelt espresso med tre suketter.
Du vil vel også bare undervise i et eller annet fag?
Noe i den stilen.
Jeg har en drittmåned. Beklager.
Din far har ikke fortalt meg mye om deg.
Og jeg er ikke tilhenger av nepotisme.
Din far ringte og spurte om du kunne få en plass...
- Jeg vet ikke noe om hvem du er. - Det er greit.
Det gjør ikke jeg heller.
- Vil du hjelpe meg? - Lager du små terter?
Med sommergrønnsaker og basilikum.
Husker du da du fikk det første gang i Luberon?
Du var fire år gammel og var så feit.
Min mor og jeg lot en stor tallerken av dem stå framme, -
- og du spiste deg gjennom dem til tallerkenen var helt tom.
Du begynte i barnehagen den høsten, og mødrene sendte meg rare blikk -
- og lurte på hva jeg foret deg med.
- Jeg var ei blubbe. - Jeg følte meg så dum.
De så på meg som om jeg ikke ante hva jeg gjorde.
Gjorde du det? Ante du hva du gjorde?
Jeg var nok ikke klar over hvor mye jeg satte over styr.
Du er ikke den eneste som har gjort dumme ting med seg selv.
Vennen min.
Jeg aner ikke hvor hun er. Mobilen er død, hun har forduftet.
- Gir det mening? - Ingen kommentar.
Jeg forbeholder meg retten til ikke å uttale meg.
Jeg forsøkte å hjelpe deg, men det fungerte ikke.
Jeg har vært ute og kjøre, men nå har jeg det litt på avstand.
- Teller et par uker som avstand? - Det gjør det vel.
- Jeg har ikke noe å si. - Kom igjen. Spørsmålet er enkelt.
Du trenger ikke pakke det inn. Så du det komme?
Jeg har aldri sovet med noen i mer enn tre dager, bortsett fra min hund.
- Så jeg har ingen erfaringer. - Jeg åpnet en restaurant for deg.
Nei, du åpnet en restaurant for deg selv.
Village Voice mener for øvrig det er en bar med uinspirerende mat.
Jeg vil høre min beste venns mening. Selv noe uerfarent vås.
Ok, vi er unge.
Vi står overfor hverandre med knuste hjerter.
Ingen løfter, ingen krav. Kjærligheten er en slagmark.
- Pat Benatar. - Du er en jævla idiot.
Jeg går på eggeskall rundt deg.
Jeg har lenge villet snakke med deg om...
- Jeg snakker ikke om det! - Akkurat.
Hvordan kan jeg så være din venn?
Du er faen ikke så enkel.
- Jeg så henne her om dagen. - Hva gjorde du? Hvor?
Astor Place.
- Snakket du med henne? - Nei.
Hun var langt unna. Hun skulle visst på noe undervisning.
- Undervisning? - Hun hadde en skolebag.
- Hvor går hun? - Jeg vet ikke.
- Det er ikke vanskelig å finne ut. - Hvorfor sa du det ikke?
- Jeg gjør det nå. - Hva snakker dere om?
Deg.
Det er ikke min jobb å gi deg min velsignelse -
- eller fordømme deg.
Din mor var alltid etter meg fordi jeg ikke tok tak i ting.
- Ok, hva? - Hun sa at jeg aldri tok tak i ting.
- Hva har det med noe å gjøre? - Du er jo litt lik meg.
Nei, det er jeg ikke. Jeg tok tak i det.
- Ok. Og hva er det? - Ikke noe.
- Vi trenger ikke å snakke. - Det var du som kom inn hit.
For å skru ned den dumme musikken.
Hver dag gjør jeg én ting som gjør meg glad.
Og det er å høre på den dumme musikken eller lese min dumme avis.
Sånn har jeg det best.
Så bare gå inn på gjesterommet igjen og tell regndråper.
"Tell regndråper"?
Jeg har aldri vært noe god på sånt.
Ok...
Det er ikke din jobb å undersøke alle minnene i fortiden -
- og gjøre deg til dommer over hva som er riktig og galt.
Hva faen snakker du om?
Du burde ikke ønske å angre ting.
Det gjør jeg ikke heller.
Nå gjør vi det.
...et intuitivt svar.
Forståelsen av selve svaret til en opplevelse av eierskap, -
- en opplevelse av at ens tanker er ugjennomtrengelige.
Og likeledes av ens indre dialog, av ens følelsesmessige tilstand -
- som mange, men ikke alle, har allerede som spebarn.
Kan jeg låne papir og penn?
Vær så snill?
Takk. Og en penn?
Du skal nok få den igjen.
...som Descartes tenkte på -
- med begrepene "subjekt" og "subjektivitet".
Det "å være seg selv" betyr at all den viten...
At fundamentet for all viten ligger i det bevisste subjektet.
Subjektet tildeles høy status fordi det er innkapslet i jeget.
- Atskilt fra... - Hei igjen.
Vil du være så snill og sende den til henne med det røde håret?
Vær så snill?
Tusen takk. Her er pennen din.
Den rødhårede. Takk.
...underlig oppførsel signaleres ved å rotere en finger ved tinningen.
Nå lærer jeg også noe.
"Hvorfor sinnet bor i hodet" het en av forelesningene -
- ved symposiet i 1951.
Hei.
En av de mest autoritative stemmer i koret er Ken Bergens, -
- som stilte spørsmålet:
"Kan vi overbevisende gjenbeskrive hva det vil si å være en person -
- og samtidig bevege oss vekk fra det individuelle -
- og mot det forholdsmessige?"
- Rigby! - Hva faen gjør du?
Du ga meg ikke en sjanse før du bare forsvant.
- Hva var det jeg ba deg om? - Bare gi meg et øyeblikk.
Jeg ga deg mange øyeblikk! La meg være i fred!
Greit. Gjør som du vil. Bare fortsett å...
Conor!
Faen. Conor?
- Kjenner du fyren? - Han er mannen min.
- Det var spennende. - Ja, det var kult.
Så du er student igjen?
Jeg tar noen fag.
- Jeg kjente deg nesten ikke igjen. - Hva mener du?
Det er bare håret ditt.
Det er veldig pent.
Hvor bor du, El?
Det er ikke din sak.
- Var det det du absolutt måtte vite? - Nei.
Hva da?
Jeg ville bare si noe bra.
Noe som...løste alle problemene våre og gjorde alt bra igjen.
Men jeg husker ikke hva det var.
- Det var synd. - Ja, ikke sant?
Jeg går nå.
Jeg vil bare ha en sjanse til å snakke ut om det.
Etterpå kan du bare forsvinne hvor det nå er du forsvinner.
Er du klar?
Ja, jeg er født klar.
- Stille og rolig. - Forsiktig.
Vi ses.
Forsiktig med hodet. Jeg har ham.
Stille og rolig.
Ta på deg selen.
Kan jeg fortsette å forfølge deg?
Er du våken?
- Tante Em, er du våken? - Nei, Philip.
- Øynene dine er åpne. - Tydeligvis.
Hvorfor har du sko på i senga?
God morgen, vennen.
- Mamma lager arme riddere. - Jeg kommer snart.
Du kom sent hjem i går.
- Hvorfor den store frokosten? - Vi har en gjestestjerne på besøk.
Utenfor.
Det er vanskelig. Det er en barriere.
God morgen.
- Ikke faen! - El.
Dere lokket meg i en felle.
Han leder Instituttet for Psykologi.
Bra for ham.
Han er bedre kvalifisert til... å takle dine omstendigheter.
Hva er mine omstendigheter?
Han var barnebarnet mitt. Jeg har også mistet ham.
Ingen av oss vet hvordan vi skal hjelpe deg.
Det vet ikke jeg heller.
Jeg er så glad for at de lot deg holde denne talen.
Han er ikke en fremmed som sykehuset henviser til, -
- han er en kollega.
Det kan ikke skade med en times terapi i uka.
Hvorfor kan ikke du gjøre det? Hvorfor outsource det?
Jeg outsourcer det ikke. Du vil nok ikke snakke med meg.
Jeg vil ikke snakke med flere psykologer.
Ikke minn meg på at noe er galt.
Det var ikke meningen.
La meg få fred for tankene på det.
Tragedien er et fremmed land.
Vi kan ikke snakke de lokales språk.
Hva snakker du om?
Vet du, det fins sånne kule ting som heter stoler?
- Jeg har hørt om dem. - Men det er ikke så ille her nede.
- Er du ok? - Klart.
- Du ljuger. - Klart.
- Når er den neste timen din? - Det er din time.
Liker du hamburgere?
Jeg var veganer. Mest fordi mannen min var det.
Jeg er enig i en stor del av ideologien, men...
Han var en reformert sosialist. Det virket sexy sist på 60-tallet.
Underviser han?
Han ble fast ansatt i Oregon. Jeg ble fast ansatt her.
Han ble bløt, jeg forble hard. Og det var det.
- Har du barn? - En sønn.
Jeg vet ikke helt hvorfor folk får barn.
Først ni måneders smerte. Alt gjør vondt, du svetter, du fryser, -
- mauler sylteagurker, og fødselen er ubeskrivelig fæl.
Så kommer den lille klumpen ut og suger alt liv ut av deg.
Så når du er klar til å hoppe ut av vinduet smiler barnet til deg.
Herregud så godt dette er.
Hva enn du gjør og hvilken forelder du trodde du ville være, -
- så sitter han 29 år senere hos en hjernevrider og beskylder deg -
- for noe dumt du overhodet ikke kan huske.
Du tar forhåpentlig ikke kurs av kjedsomhet i din alder.
- Jeg aner ikke hva jeg gjør. - Hva kom før dette?
- Livet i alminnelighet. - Noen barn?
- Gutt eller jente? - Gutt.
- Lykke til. - Takk.
Hvem var han som jaget deg ut av auditoriet?
Han ble bløt, jeg forble hard. Det var det.
- Vel, men det var hyggelig. - Nei, det var det ikke.
- Ærlig talt! - Treg kveld?
- Et par folk lånte toalettet. - Klarer vi oss?
Vi er en truet art, og det ser svart ut.
- Kan du oversette det? - Vi tjener bare penger fredag kveld.
Jeg har regninger som har forfalt, og det er ingen fortjeneste.
Aha.
Har du en plan B?
Burger King?
Jeg vil vise deg noe. Det er regnearket med...
Nei, jeg kan ikke.
Har du beskyttelse?
- Viagra? - Hold munn.
Skal jeg holde deg i hånda? Kan jeg se på?
Jeg tror på en høyere makt.
- Kan du høre det? - Ikke akkurat nå.
- Vi ses. - Kos dere.
- Jeg har en plan B. - Har du? Bare gå.
- Jeg vil bli eiendomsmegler. - Hva?
Hvorfor bli eiendomsmegler?
Det gir mer status enn å skjenke drinker.
Gjør det? Hva med dine kunstnerambisjoner?
Det ender nok med å bli en søndagshobby.
Det er også nesten uanstendig å ha alt linet opp -
- og bare ende der man hadde tenkt seg.
Klarer du deg?
- Sannsynligvis. - Verden er full av sannsynligheter.
Vel, jeg er en ok lytter, hvis du har lyst til å snakke om...
...noe.
Det er overvurdert. Jeg foretrekker å bli innestengt og flippe...
- Hvorfor gjorde du det? - Det virket som det mest spennende.
- Jeg er gift. - Det gjør ikke noe.
- Det gjør noe for meg. - Ingen ser det.
I et annet liv...
- Vi burde ikke gjøre dette. - Når fikk du sist et nummer?
Jeg kjenner allerede angeren.
Slutt å tenke. Det er ikke sunt for deg.
- Det blir merkelig i morgen. - Sannsynligvis.
Unnskyld.
- Jeg ventet deg ikke. - Nei, det gjorde ikke jeg heller...
- Hei. - Hei.
Er hun her?
- Nei. - Bor hun her?
Vil du komme inn et øyeblikk?
- Er det i orden? - Ja. Kom inn.
Kan jeg spørre deg hvordan hun har det?
Jeg vet ærlig talt ikke. Så bra som hun kan bli.
- Ser jeg annerledes ut nå? - Føler du deg som en annen?
- På en måte. - Du ser ut som før.
Jeg likte deg ikke da Eleanor hadde deg med hjem første gang.
Det er evigheter siden. Hvor lenge siden er det?
- Det er sju år siden. - Sju år?!
Du satt akkurat der du gjør nå, med et glass vann, -
- fordi du ikke turte drikke foran meg.
Du var irriterende perfekt og stjal min datters oppmerksomhet.
Men jeg ble glad i deg.
Det er sant.
Jeg... Jeg vil ikke forstyrre livet deres.
Eller hva hun trenger å gjøre.
Men jeg kan ikke bare tilskrive det hele skjebnen.
Jeg gikk videre med livet mitt fordi det var eneste mulighet.
Vi sørger på forskjellige måter.
Jeg kunne ønske jeg kunne si noe passende og veltalende...
- Jeg ville ha hverdagen tilbake. - Eleanor ville noe annet.
Og etter min mening...
...er det ikke noe passende ved noe av dette.
Hei.
- Vet du hva? - Hva?
Jeg er blitt invitert på date.
- Jeg føler meg tjukk. - Kutt ut, Katy.
Du er ikke tjukk.
- Den er lekker. - For faen!
Hva sa du?
Kom inn hit. Hva var det der?
- Denne faller av hele tiden. - Ok, men vi snakker ikke sånn.
- Hvorfor ikke? - Det er ikke pent å si det.
Er du sikker på at du vil passe ham? Mamma og pappa kommer snart.
- Han er her. Er du sikker? - Helt sikker!
- Hvilken...? - Skift.
Hva har du lyst til å gjøre?
- Kan man få støt av ildfluer? - Nei. De er helt ufarlige.
- Den sangen er elendig. - Den er ikke bra.
Jeg tror du tenner på dårlig musikk. Helt ærlig.
Bil, bil, bil. Gjør det nå!
De må ikke se puppene dine.
Vi klarte det.
- Hjelp meg. - Du klarer det jo selv.
Hold opp!
Skal jeg gjøre det? Det virker jo naturstridig å ta på en bh.
Det ligger i min natur ikke å kunne ta den på. Sånn.
Tre, to, en. Og der var den.
- Du ser godt ut. - Jeg er imponert.
Må vi høre på det der?
Vil du ha den?
- Topp 40? - Nei.
- Country? - Nei.
- Kan jeg få litt? - Gudskjelov.
Dette er utrolig hyggelig...
...men jeg mister snart følelsen i bena.
- Hva sier du? - At du er feit.
Og at jeg elsker hver kilo av deg. Kom her.
- Hvor ble det av skjorta mi? - Se i baksetet.
- Hvor skal du? - Ut her.
- Kommer du? - Klart.
- Hvor er vi? - Der alt er godt.
Gikk det så dårlig?
Jeg kunne ha kysset ham pent godnatt -
- og ikke stukket tunga ned i halsen på ham.
- Så han var altså bra? - Jeg er helt solgt.
- Har du fått litt å drikke? - Ja.
Hva er det?
Philip ga meg den så jeg ikke skal være redd for mørket.
- Har du fremdeles problemer med det? - Ja.
- Var det ok å passe ham? - Ja.
Altså, jeg mener ikke...
- Jeg... - Jeg er ok.
- Er det ok at jeg er ok? - Ja, du må endelig være ok.
- Er du virkelig ok? - Jeg kan late som.
Plutselig savner jeg ham litt.
Hvem?
Conor.
Han var her forleden dag. Han snakket med mamma.
Hun sa at jeg ikke fikk si det til deg.
- Unnskyld, Katy. - For hva?
Jeg føler at jeg dumpet ned her og tømte alle rommene for luft.
- Ja, du er en egoistisk merr. - Hei. Du trenger ikke være så ærlig.
- Jeg har vært veldig sint på deg. - Jeg vet det.
- Det er jeg fremdeles. - Jeg vet det.
Du trakk teppet vekk under Conor.
Han kastet Codys ting inn i skapet.
Ti minutter senere bestilte han kinesisk takeaway.
Jeg prøvde i seks måneder.
Vi var lysår fra hverandre selv om vi satt i samme rom.
Jeg fikk tanker jeg aldri hadde trodd jeg kunne få.
Hvordan har du og mamma klart å være sammen så lenge?
Jeg vet ikke.
Utholdenhet?
I begynnelsen tror alle at det er for alltid.
Men så blir det vanskelig... før eller siden.
Og andre ting går ikke som man hadde trodd.
Man må ikke løpe skrikende bort, selv om det virker fornuftig.
Jeg vet ikke.
- Jeg hater dette rommet. - Jeg har sett dem som var verre.
Hvor har du sett et som var verre?
- På NYU og Yale. - Yale er dritstygt.
- New Haven er dritstygt. - Gikk du på de fine institusjonene?
Jeg gikk på NYU. Jeg vokste opp på Yale. Min far underviste der.
Et ekte fakultetsbarn. Du og min sønn ville vært som erteris.
Jeg leker ikke Kirsten Giftekniv. Han bor i Washington.
Han har latt som han skriver på en roman de siste fire årene.
Lærte du noe interessant på NYU?
- Jeg droppet avhandlingen min. - Modig. Hvilket institutt?
- Antropologi. - Sosial? Lingvistikk?
En etnografisk undersøkelse av performance-kunstnere i Paris.
Musikere, dansere, skuespillere...
Hvorfor?
Jeg vet ikke. Min mor er musiker, og hun er fransk...
Nei, hvorfor droppet du det?
Ikke si noe dumt som "på grunn av kjærlighet".
Du er litt av ei skravlebøtte.
- Det er morsommere å høre på deg. - Det går over.
Jeg ble gravid.
Å, det var på den måten.
Våkn opp nå.
Våkn opp.
Hva?
Jeg gikk på rommet ditt, og du var borte. Bilen var borte.
- Jeg kjørte en tur. - Gjør aldri det igjen.
- Hvorfor sjekket du hvor jeg var? - Det har jeg alltid gjort.
- Er du i det dramatiske hjørnet? - Nei. Hvordan det?
Jeg spilte andrefiolin på denne her.
Boston Symfoniorkester. Itzhak Perlman. Jeg har ikke glemt det.
Jeg minte bare meg selv på det.
Hva?
- Jeg ønsket ikke å bli mamma. - Det er vanskelig å forandre nå.
Ja. Det er for sent.
Jeg var for ung da jeg fikk deg. Jeg var en baby.
- Hvorfor forteller du meg det? - Fordi jeg ikke vil ljuge for deg.
Du må ikke ta forholdet vårt for personlig.
Det gjør jeg ikke heller.
Gi meg vinen min.
Hvorfor har du ikke fortalt at Conor kom?
- Løp for livet, El. - Hva skal det bety?
Dette her er altfor realistisk. Løp vekk.
- Projiserer du? - Jeg projiserer ikke.
Du likte tiden din i Paris. Dra dit og gjør ferdig avhandlingen.
Du kunne sette deg og skrive på en kafé. Lese Le Monde, -
- spise brød. Flørte med fremmede menn.
Det kunne jeg.
- Hvorfor er du så her? - Jeg vet ikke.
- Jeg fatter det ikke. - Hva fatter du ikke?
Din far er en kulinarisk hotshot. Han er restaurantenes Mick Jagger.
Det krever bare at du løfter røret, -
- men du foretrekker at vi drukner som 90 % av byens restauranter.
- Hva gjorde han? - Hva mener du?
Du kan da i det minste lære av ham.
- Han giftet seg med min mor. - Hva mener du?
Hun ga ham hele arven sin, og han åpnet restauranten.
Den ble en suksess, og så stakk han fra henne.
Du kan jo bare finne deg en rik, gammel dame. Så tar vi det derfra.
Heller gå på dunken enn å la han tro at han har forært meg alt.
Det er det dummeste noensinne.
Hvorfor det? Det dumme er at du tror min far ville si:
"Ja, min sønn. Dine venner kan også få jobbe her."
- Det er ikke en pyjamasfest. - Det er en jobb.
- Du er en helt ok kokk... - Kjøkkensjef.
Men du er ikke bra nok til den ligaen.
Denne praten vil du ikke ha.
Når sist skar du gulrøtter i strimler?
Vil du virkelig ha denne samtalen?
I et sånt kjøkken, i den verden kunne du bare bli oppvaskhjelp.
- Din kødd. Du er en fiasko. - De to glassene må ryddes vekk.
Faen ta deg. Hva sier du til dette?
Kaster du grønnkål etter meg?
Er det alt du har? Kom igjen.
Er det det du vil?
- Er det for moro skyld? - Nei, jeg tror de slåss for alvor.
Vi har ikke åpnet helt ennå.
Jeg ble nummer tre i min årgang på kokkeskolen, din tulling.
Jeg vet det, din drittsekk.
Jeg elsker den lille sjappa her.
Men husleia har økt. Så med mindre du vil bo på kjøkkenet...
Jeg tar med meg soveposen.
Det er på tide å gi slipp.
Det er på tide å bli voksen.
- Jeg er voksen. Det er jeg. - Greit.
- Når slutter vi? - Vi har neste uke også.
Kan vi ha én siste fest før vi stenger?
Ja.
- Med harde stoffer? - Hvis det er det du tenner på.
Unnskyld.
- Drit og dra. - Ok.
- Det er utrolig. Har du det bra? - Ok.
Jeg maler og står litt her. Alt er som før.
- Vent, vent... - Unnskyld.
- Herre min hatt. - Godt å seg deg også, Stuart.
Hyggelig. Som i de gode, gamle dager. Jeg går ut på kjøkkenet.
Jeg blir med.
- En Shirley Temple? - Ja takk.
- Hva skylder jeg? - Pengene dine gjelder ikke her.
- Går forretningen bra? - Fantastisk.
Vi stenger.
Jeg er lei for det.
Det er jeg også.
- Hva skal du gjøre da? - Jeg vet ikke.
Jeg tenkte at jeg kanskje skulle finne en interesse, -
- som folk interesserer seg for.
Skal du jobbe hos faren din?
Før deg ante jeg ikke hvem jeg var.
Da vi så var sammen, trodde jeg at jeg hadde funnet ut av det.
Nå er jeg i tvil igjen.
Når du finner ut av det, så fortell meg det.
- Kom, vi går. - Hva?
- Akkurat nå? - Nettopp.
Ok.
- Husk å fylle bensin etterpå. - Jepp.
- Hva gjør du? - Ville du...høre på den sangen?
Ja. Finn deg i det, Ludlow.
Blir det regn?
Fanken også!
Og vi fikk bilen med håpløse vinduspussere.
Vi venter bare til det slutter.
- Hva gjør vi her? - Det må du fortelle meg.
Du sa at vi skulle snakke om det, forfulgte meg, var hos mine foreldre.
For en time siden kom du inn i baren min og foreslo -
- at vi kjørte på måfå ut i stormen.
- Det er morsomt. - Ja...
Det er da dritmorsomt.
En stund trodde jeg faktisk at vi hadde fått skapt oss et ok liv.
Jeg må flytte alt ut av leiligheten neste uke.
Er det noe jeg skal ta vare på for deg?
- Hvor flytter du? - Jeg vet ikke.
Jeg kan bo litt hos pappa til jeg finner ut av ting.
Hvordan er det med ham?
Jeg tror han holder på å gå opp i limingen.
Fernanda gikk fra ham.
Han vil plutselig snakke.
Full av lommefilosofi, som han alltid er i pausene mellom forhold.
Det er nok mer enn det.
- Ja, kanskje. - I det minste snakker dere sammen.
Hva har du fortalt foreldrene dine om oss?
- Hva skulle jeg si? - At vi har det storartet.
Det føles som vi gjennomlever en katastrofe-klisjé.
Det gjør vi også.
- Du er klissvåt. - Så du la merke til det? Takk.
- Vent. - Nei.
Vent litt. Piss.
Jeg har ligget med en annen.
Jeg er lei for det.
- Det spiller ingen rolle. - Hva mener du?
- Gå vekk fra meg. - El, kom igjen...
- Hvordan kan det ikke bety noe? - Styr deg, Conor.
Bryr du deg ikke? Det er pisspreik. Jeg vet du bryr deg.
El, du skal si: "Hva faen tenkte du på? Din egoistiske dritt."
Vi er forbi det stadiet. Og du sa det for meg.
Vi drar inn til byen igjen.
Jeg stikker.
- Frue! - Ja?
Du er en dritt.
- Og du ser ikke ut. - Takk.
Hvor var du i natt?
Har du lyst til å snakke?
Jeg tar pausene mine her.
En av bibliotekarene går inn for powernapping.
- Powernapping? - Ja, det skal øke effektiviteten.
Kanskje du vil lese denne her?
Hva?
Jeg håpet du kunne lese tankene mine.
Ville det ikke vært fint?
Skal vi ikke gjøre noe sprøtt sammen i helgen?
Jo. Det er jeg ekspert i.
- Hva har du lyst til? - Drikke oss fulle, dra på byen.
- Redde verden. - Når ble du idealist?
For et par sekunder siden.
- Jeg skal på date med tannlegen. - Greit. Da kan han være tredje hjul.
- Er dere klare til drinker? - Ja.
- Skal vi ta... - Shots!
- Tre shots? - Tequila!
En runde tequila.
- Jeg føler meg gammel. - Hva?
Jeg føler meg... Jeg føler meg gammel!
Det gjør jeg også!
Skål.
- Hva heter du? - Ellers takk.
Vent.
- Vent. Nei, vent! - Hva?
Hva er det?
Gjorde det vondt? - Nei.
Hva er det?
- Du er en fremmed. - Det er du også.
Har du det aldri sånn at du vet du gjør noe dumt, -
- men du gjør det likevel?
Hver dag.
- Hva? Kom igjen. - Nei.
- Bli der. Jeg går. - Nei, ikke gå.
- Ikke gjør det. - Bare bli et øyeblikk.
Mener du det?
Unnskyld.
- Hvor skal du? - Bare kjør rundt i byen.
- Har du en destinasjon? - Det får jeg.
- Hei, Phoebe. - Hei. Går det bra?
- Håret ditt har blitt langt. - Ikke egentlig.
Han sitter på sin faste plass.
Du kunne gjort dette stedet til ditt. Gjort hva du ville med det.
Alvorlig talt...
Jeg er ferdig.
Det var engang et kult sted.
Noen av de gamle ansiktene kommer fremdeles. Bare med flere rynker.
Noen av dem med færre.
Rolling Stones var her forrige uke etter konserten deres.
Men de fleste er borte.
- Jeg har gjort dette for lenge. - Jeg syns du har gjort det bra.
Jeg har alltid være dritredd for å bli selvtilfreds.
Nå skal du høre. Jeg kan ikke betale banklånet, jeg mister baren.
Eleanor har stukket.
Hun er borte med vinden.
Jeg er 33 år gammel, og livet mitt er et skipsvrak.
Jeg er i sekstiårene, jeg mistet barnebarnet mitt i år, -
- og jeg får ikke snakke om det. Min tredje kone stakk akkurat, -
- og hver ettermiddag er jeg på restauranten oppkalt etter din mor.
Det er på tide å kaste inn håndkleet.
Vil du fly til Drømmeland? Vil du bli buddhist?
- Hva gjør du egentlig her? - Jeg var i nærheten.
Var i nærheten... Ut med språket.
Har du tenkt over hvorfor vi forelsker oss i dem vi gjør?
Ikke egentlig.
Jeg tenker:
"Det er noe galt her. Men jeg kan ikke sette fingeren på hva."
Det er alltid én som fortsetter å plage oss. Gi det litt tid.
Det er det rette, omstendighetene tatt i betraktning.
Omstendighetene suger.
Forbød jeg deg å snakke om ham?
Hva faen skulle du si til meg?
Helt siden han...
Siden det skjedde, ville jeg at enhver tanke om ham -
- bare skulle skyves så langt vekk som mulig.
Et stjerneskudd varer bare et sekund.
Men er du i det minste ikke glad for at du opplevde det?
Fin tanke.
Selv om det høres ut som et platt gratulasjonskort.
Det er veldig fint.
- Du er en følsom sjel. - Det har ingen sagt til meg før.
Vi er faretruende nær det sentimentale.
Det kan vi ikke ha noe av.
- Er du sulten? - Ja.
Jeg lager noe til deg.
"Alle de ensomme menneskene. Hvor kommer de fra?"
Fra den Beatles-sangen du er oppkalt etter.
- Med tre suketter. - Full service.
Skal jeg krabbe ned, eller blir du med inn?
Jeg tror jeg slutter kurset ditt.
Du slår opp med meg.
- Så det er sånn knust hjerte føles. - Har du aldri hatt det før?
Jeg har bare lest om det i bøker.
- Du ljuger. - Klart.
Du hadde ikke behøvd å si det. Du kunne bare uteblitt.
- Jeg må bare vekk herfra. - Hvor herfra?
Tri-State-området.
Du er vel klar over at hvis du alltid går din vei, -
- og fortsetter med det, kan det bli en dårlig vane?
Hørtes det like teit ut som det virket for meg?
Nei.
Jeg har ikke en anelse om hvordan man skal leve livet sitt.
Kan du henvise meg til en som har det?
Ja. Min gamle hund Miles. Jeg hentet ham på et dyreinternat.
Han hadde ganske god styr på det. Var overlykkelig hver eneste dag.
- Hvor er Miles når vi trenger ham? - I Pennsylvania.
Jeg tok ham med på bilferie som i boken "På reise med Charley".
Så fort vi kom ut på landet hoppet han opp og ned, -
- som om han fanget opp en duft eller noe han alltid hadde søkt.
Jeg slapp ham ut av bilen, og han strøk av sted etter sola.
Løp han av gårde?
Jeg tror han er glad der han havnet.
Han fant nok et amish-samfunn eller en bondefamilie.
Jeg har en kollega på NYU som jeg kjenner fra min tid med din far.
Han underviser i antropologi i Paris.
Jobber på Musée de quai Branly.
Jeg kan ringe ham og sende ham avhandlingen din.
- Vil du ha en halv bagel? - Nei, ellers takk.
- Spiser du nok? - Du høres moderlig ut?
Det ville vært noe helt nytt.
Når snakket du sist med sønnen din?
På en ferie for lenge siden. Er det trist at jeg ikke husker det?
- Sannsynligvis. - Jeg burde ringe ham, ikke sant?
Jo.
Nå høres du moderlig ut.
Hallo? Hallo?
Hallo?
Hei.
Virker jeg annerledes for deg?
I mine øyne ligner du deg selv.
Unnskyld.
For hva?
For at jeg forsvant.
Vi kan aldri vende tilbake til det vi hadde.
Hva var det?
- Det var godt. - Ja...
Fortell meg hva du tenker på.
Jeg har glemt hvordan han så ut.
Noen ganger ser jeg et glimt av øynene hans...
De smilene han sendte meg fra vuggen.
Men han forsvinner.
Jeg kan ikke se ansiktet hans for meg.
Jeg kan ikke lenger se ansiktet hans for meg.
Han var blek.
Han rynket ofte pannen.
Han hadde dine øyne, han hadde din nese.
Han hadde dine lepper. Han hadde dine kinn, El.
Han var så lik deg.
Han var det vakreste jeg noen gang har sett.
Jeg var ikke forberedt på hvordan det ville føles.
Det var ikke jeg heller.
Jeg elsker deg.
Jeg vet det.
- Er du snart klar? - Ja.
Det ligger en veldig bra kafé, som heter Le Café -
- på Rue Tiquetonne. Der går det masse kunstnertyper.
Din mor og jeg var der. Jeg traff Jean-Marie Le Clézio der.
- Før han vant Nobelprisen. - Kult.
Og så må du smake de store franske makronene -
- fra Ladurée i St. Germain.
Ring meg når du har kjøpt noen.
Så vil jeg nyte dem gjennom deg.
Det skal jeg. Takk.
Jeg mistet deg engang i havet.
Hva?
Jeg mistet deg engang da vi badet i havet.
Vi hadde leid et hus ved Ditch Plains-stranden i Montauk.
Den gang var det ikke for dyrt.
Du var omkring to år. Mamma var gravid med Katy.
Jeg tok deg med ned og badet en ettermiddag.
Det var mange mennesker der. Jeg...
Jeg gikk ut med deg i armene.
På et tidspunkt tenkte jeg at det kanskje var en dum idé.
Men du var så ivrig.
Det trodde jeg i hvert fall, for du virket aldri redd.
For noe som helst.
Atlanterhavet er lunefullt. Det kom mange store bølger.
Vi klarte å komme under den første.
Du klynget deg til halsen min.
Men vi ble fanget foran den andre...
Og jeg kom opp uten deg.
Jeg har aldri noen gang følt noe lignende.
Den altoverskyggende skrekken i de få sekundene det varte -
- mens jeg gikk rundt i den hvite sjøsprøyten.
Og så som ved et mirakel...
...kjente jeg deg ved føttene mine.
Jeg har aldri fortalt din mor det. Jeg har aldri fortalt det til noen.
Det var det verste og beste øyeblikket i livet mitt.
Ok...
- Er du klar? - Ja.
- Jeg kommer straks ned. - Ok.
- Hva har du i glasset? - Chardonnay.
Det er godt, ikke sant?
- Du vet vel at jeg er full av dritt? - Bare noen dager.
Men du vet vel at jeg elsker deg?
Si ha det til tante Em.
Ha det, ditt bøllefrø. Oppfør deg ordentlig. Kyss.
Hvor mye er klokka i Frankrike?
- Den er over din leggetid. - Hvorfor?
Ikke glem å holde kontakten.
Nei da.
- Jeg vil ikke i seng. Det er lyst. - Du skal ikke legge deg nå, kjære.
- Når kommer tante Em hjem? - Neste sommer.
Jeg går bare en tur før det store innrykket.
Norske tekster: Lise Weggersen Scandinavian Text Service 2015